Unele prescurtări au fost traduse. RDG=Republica Democrată Germană, ex Germania de Est (DDR) RFG=Republica Federală Germană, ex Germania de Vest (BRD)
CC = Comitetul Central (ZK) PSG = Partidul Socialist German Unit (SED)
Traducere de GaMa după un subtitlu Englezesc. Sorry, Germana mea nu-i prea grozavă... Galesanu_Marian@hotmail.com
X Distribution prezintă
O Producție X Films Creative Pool
În Co-Producție cu West German Broadcasting Company
Cooperare cu:
Film Foundation North-Rhein Westfalia Film Supporting Institute Filmboard Berlin Brandenburg BKM
Casa noastră de vacanță, vara lui 1978
Priviți aici. Aici la aparat.
Ia mâna!
- Alex, ține-te! - Tată, ajută-mă!
Încet, precaut, aproape gentil...
uriașul gigant e amplasat pe rampa de lansare.
Aici pe rachetodrom e demonstrat rezultatul muncii în comun.
Iată un exemplu al faimoasei lozinci:
calitate înainte de toate
Iată-l acolo!
...aici poți să-l vezi cel mai bine.
Raportez : Sunt gata de zbor cu nava SOIUZ 31...
ca membru al echpajului internațional.
În 26 August 1978 am atins un standard internațional.
Sigmund Jähn, cetățean al RDG a fost primul german care a călătorit în spațiul cosmic.
Și tot în aceeași zi, de familia noastră s-a ales praful.
Asta-i a treia plecare a soțului într-o țară capitalistă.
Stă-n locul șefului său, profesorul Klinger.
Ști pe cine-ar putea contacta soțul tău în Vest?
Nu știu.
Doamnă Kerner, cum v-ați descrie starea mariajului dumneavoastră?
Ați discutat vreodată cu soțul despre fuga din RDG?
Doamnă Kerner... V-a povestit vreodată de asta?
Îngăduiți-mi să prezit Comitetului Central al partidului comunist...
Plecați! Lăsați-mă în pace!
În timp ce Sigmund Jähn reprezenta curajos RDG-ul în adâncul spațiului.
Tatăl meu lăsa inamicul de clasă dintr-o țară capitalistă, să-i stoarcă creerul.
Nu s-a-ntors niciodată.
Mama s-a întristat așa de tare, că a încetat să mai vorbească.
Pur și simplu, nu mai vorbea. Nici nouă, nici altora.
Mamă, întoarce-te te rog. E-așa de plicticos la Dna. Schäfer.
Mamă, te iubesc.
Moș Ene s-a adaptat foarte bine condițiilor din spațiu.
Dar cea mai mare surpriză a fost că s-a-nțeles foarte bine cu Mașa.
Chiar, am avut și o nuntă cosmică la bord.
Peste câteva minute Moș Ene și Mașa se vor reântoarce pe pământ.
Sper să fie retransmisă, s-o puteți vedea mai clar.
Mama s-a întors după 8 săptămâni. Arăta cu totul altfel.
Surpriză!
Bomboneii mei!
Alex al meu. Micul meu cosmonaut.
Înregistre în Parcul Pionierilor, primăvara lui 1979.
N-am mai discutat vreodată, despre tata.
Din acest moment, mama s-a măritat cu Patria noastră Socialistă.
Casa noastră...
nu-i doar, orașe și sate...
Cum relația asta nu era și sexuală, rămâneau nerisipite, vigoare și energie...
pentru noi copii, și rutina socialistă zilnică.
... e iarba pe pajiște, porumbul pe câmp...
și păsările în aer iar animalele pe pământ...
Mama devine factor de progres al socității.
Un activist pasionat al simplelor nevoi ale oamenilor.
Împotriva micilor nedreptăți ale vieții.
Începem.
Despre: Rochiile colorate, ale gravidelor. Punct.
Și acum vă prezentăm la solemna...
Asta e!
Muncitori în salopete, oameni de știință în halate albe, fermieri colorat îmbrăcați,
artiști și muncitori pensionar, cu toții au venit azi la Berlin,
să primească cele mai mari onoruri ale țării noastre, în Counsiliul de Stat.
Tu ești acolo mamă!
...și recunoașterea remarcabilelor merite în construcția ...
și dezvoltarea ordinei socialiste.
În cinstea sărbătorii naționale,
CC al Partidului Socialist răsplătește tradițional femei și bărbați merituoși.
După un antrenament lung și fără odihnă, eu, Alex Kerner eram...
Al doilea German ce urma să plece în spațiu. Mai departe decăt oricare altul înainte.
Rachetă lansată!
Îmi imaginam cum voi explora misterele cosmosului pentru binele umanității.
Cum voi privi în jos spre planetă făcând cu mâna, mândru, semne mamei.
Rachetă lansată!
10 ani mai târziu - 7 Octombrie 1989.
Test, unu, doi...
RDG-ul e la a 40-a aniversare.
Aveam zi liberă la depanări Tv PGH "Adolf Hennecke"...
Și m-am simțit ca și cum atinsesem apogeul magnetismului meu bărbătesc.
Stângu, doi, trei!
Timpul mirosea a schimbare, deși supradimensionata asociație a pușcașilor autorizați...
își etala ultimele performanțe în fața caselor noastre.
Alex!
Ce-i?
Alex, e-o fetiță aicea. S-o expediez?
- Cine e? - Habar n-am.
Da-mi face o impresie bună.
Iar ai adormit îmbrăcat?
Unde-i vizitatoarea?
Numele vizitatoarei e Paula... și am stabilită o întâlnire. Poftim ia-o.
- Oh nu! - Oh da, frățioare.
- Nu poate s-o îngrijească fostul? - Azi e de serviciu.
Ne-oprisem la: ...dar o femeie de-o anumită vârstă...
...nu poate și nu va purta chiloțeii de la ofertă.
Punct. Chiar și în RDG, nu avem numai tinere prințese pe ghiață...
Sau tovarăși rasați, uscățivi. Punct.
Asta a fost bună!
N-ai coborât? Deja a-nceput.
Nu i-am auzit.
Păi atunci grăbește-te. Ar putea fi ultima dată cu membrii aceștia.
Unde-i Paula? Iar doarme?
Poate-o s-o văd pe mama ta la TV.
La palat?
O să trebuiască s-o cauți cu lupa.
Nu știu dacă, chiar o să mă duc. Toți barosanii partidului se duc.
Nu cunosc pe nimeni. Deși de data asta mi-ar place să-l văd d-aproape pe Gorbaciov.
Acolo sunt, sărbătorindu-se, toți bătrânii ticăloși.
Păi nu-i nevoie să privești.
Mamă nu-ți dai seama ce se-ntâmplă acolo?
Și tu, tu ce vrei? Să faci pușcărie?
Nu se va schimba nimic dacă ei pleacă cu toții. Să continuăm.
Nu-i posibil, ca cei mai viguroși...
...muncitori și soții de țărani... să fie pedepsiți de combinatele modei...
...după 40 de ani de existență a republicii noastre!
Cu urări socialiste vă salută...
Hanna Schäfer.
În seara de 7 Octombrie 1989 câteva sute de oameni...
s-au adunat pentu o plimbare de seară.
Să promoveze ideea mersului pe jos fără frontiere.
Libertate presei! Libertate presei!
Tușește! Tușește tare!
Totu-i bine?
Ești bine?
Mulțumesc!
Sunt și mai mulți Verzi.
Deja pregătiți!
Faceți un lanț!
Fără violență! Fără violență!
S-ar putea să reușești dacă iei metroul.
Cum te cheamă?
La...
Încetați!
Ai grije!
- Mama zace-ntinsă acolo! - Stai liniștit!
Mama e-ntinsă acolo!
Dă-mi drumul rahatule! Mama-i...
- Alexander Kerner? - Da?
Mama ta.
Ce-i cu mama?
Ce-i?
Mama ta a făcut atac de cord.
Din nefericire încercările de resuscitare au avut loc prea târziu. Mama ta e în comă.
- Când putem să-i vorbim? - Alex, Mama e-n comă!
Dle. Kerner, încă nu știm dacă mama voastră își va mai reveni.
M-auzi, mamă?
Trebuie să te scoli!
Dar mama a adormit repede. În somnul ei adânc și tainic,...
s-a rotit ca un satelit în jurul evenimentelor ce se petreceau...
pe mica noastră planetă, în și mai mica noastră republică.
A 9-a convenție i-a aprobat lui Honecker cererea de eliberare din funcție...
datorită problemelor de sănătate și i-a mulțumit pentru munca sa politică de-o viață.
Felicitări!
Her sleep obscured the retirement of the esteemed comrade Erich Honecker,
Somnul ei a pierdut retragerea stimatului tovarăș Erich Honecker,
Secretar General al CC al PUG și secretar al consiliului de stat al RDG.
(Reporter) Berlin. Seara aceasta a căzut zidul.
(Catedrala Germană Națională) Uniate și Justiție și Libertate...
Mama a dormit și la concertul de muzică clasică de la Primăria Schöneberg.
Și la începutul unei colecții gigantice unice.
Deschide poarta!
Stasi să plece! Stasi să plece!
Mama a continuat să doarmă adânc și ferm.
Mi-a ratat prima excursie în Vest.
Și cum unii tovarăși conștienți ne-au protejat, pe noi muncitori și țărani.
Sigur c-a pierdut și primele mele descoperiri culturale într-o nouă țară.
Scuză-mă! Scuză-mă!
Excuse me, excuse me.
Adâncul somn nu i-au permis să participe la primele alegeri libere.
Helmut! Helmut! Helmut!
A ratat cum Ariane a renunțat la studiile de teorie economică...
Poftă bună și vă mulțumim c-ați ales Burger King.
Și, a pierdut prima lecție practică de circulație monetară.
Somnul a salvat-o de venirea noului prieten al Arianei.
Rainer, inamic de clasă și fripturist.
Mobila din dormitor pleacă în pivniță.
A ratat occidentalizarea apartamentului nostru de 79 metri pătrați.
The old rubbish with the red dot is going to the bulk waste, okay?
Prostioarele vechi cu punct roșu se duc la gunoi, bine?
Și entuziasmul lui Rainer pentru costume sau modul de viață oriental.
Marele extaz hormonal ce l-am avut privind...
câteva picioare feminine, nu i-a tulburat somnul.
Rahat!
Ce faci aici?
Oh perfuzia...
Și nici prima zi cu sora Lara, îngerul venit din Uniunea Sovietică,
nu ia străpuns visele negre.
- Aha, iată-te din nou. - Bună.
- Îmi făcusem griji pentru tine. - Atunci m-au dus la rece.
Mama a dormit peste triumful capitalismului.
Schimbați!
Și programarea vizitelor mele la spital.
Știi ce-am observat? Când e-n dispoziție bună,
își lasă părul liber, iar când e-n dispoziție proastă îl strânge coc.
Și-n timpul vizitelor medicului își roade unghiile.
Nu crezi că zâmbește frumos?
Somnul ei a ignorat câți eroi ai muncii au devenit șomeri.
Reparații TV "Adolf Hennecke" de la PGH s-a răsuflat.
Am fost ultimul, care-a stins lumina.
Apoi a fost o reluare. Ca membru al proaspetei echipe Est-Vest am aplicat reunificarea devreme.
Antenele de satelit au înflorit în peisajul nostru.
Denis Domaschke?
Domaschke. Denis Domaschke.
- Alexander Kerner? - Aici.
Bine, vino. Nu te jena.
Bună.
Faceți cunoștință băieți.
- Bună. - Bună.
Knut Vogel?
Bună, Mamă. Doctorul Wagner spune că trebuie să-ți vorbim.
Și pentru că nu pot veni personal, m-am gândit c-ar merge și-așa.
E ora 5. Cei mai mulți medici au plecat.
Și ai în cele din urmă ceva liniște. Sora Lara care te-a spălat, ar trebui să fie plecată și ea.
Dac-ai putea s-o vezi, te-ai trezi cu siguranță.
Ariane îți transmite salutări crede că ideea cu banda e-o prostie, o știi doar.
E-n cameră îngrijind-o pe Paula, căreia-i dau dinții și plânge tot timpul.
Mama a dormit și-n timpul progreselor mele cu Lara.
După 4 gărzi dimineața și 35 noaptea, a urmat primul nostru rendez-vous romantic..
Se-aude prea tare!
Peofesoara noastră de Rusă era din Minsk și cântărea o tonă.
Și asta-i tot ce știi despre rusoaice?
Vântul schimbării a transformat în ruine Republica noastră.
Vara a venit la Berlin care a devenit cel mai frumos loc de pe Pământ.
Ne simțeam ca și cum am fi fost centrul lumii.
În cele din urmă ceva s-a mișcat. Și noi ne-am mișcat o dată cu el.
Păcat că nu-și dă seama de nimic din acestea.
Păi, poate-i mai bine așa.
Totul în care a crezut s-a dizolvat în aer uite-așa doar în cîteva luni.
- Și tatăl tău? - Era medic.
A fugit în Vest. De-atunci n-am mai auzit de el.
Viitorul se-afla în mâinile noastre, incert și promoițător.
Bună ziua. Suntem X TV și dorim doar să...
Bună, aveți nevoie de-o antenă de satelit?
N-avem bani!
Bună ziua!
Vă place fotbalul? Atunci avem ceva pentru dumneavoastră.
Bună ziua. Suntem X TV și...
Suntem X TV! Vă interesează o antenă de satelit?
Acesta-i Vietnam 1, acolo-i Vietnam 2 iar dincolo e canalul Vietnamez de sport.
În regulă!
- Pentru Cupa Mondială! - Pentru viitor! Pentru noi!
Tovarășe!
În acest moment, asta-i cererea.
Și mai târziu... O să fac filme artistice adevărate.
Desigur că filme de marcă.
Privește, vreau să-ți arăt ceva.
La asta lucrez acum. Privește!
Nu încă. Nu încă, așteaptă.
Șiii... acum!
Ai recunoscut-o?
Acum!
E tăiată după 2001, chestia cu osul.
Prăjitura e nava spațială.
- Te-ai prins? Da? - Genial.
Genial.
În regulă, toată lumea râde.
La începutul lui Iunie 1990, granițele RDG-ului erau ceapă degerată.
Mama continua să doarmă. Dar mi-am amintit vechile vorbe ale tovarășilor:
"Noi rezolvăm probleme deschizând drumuri"
Așa c-am acționat.
Mamă?
Mamă!
M-auzi?
Deșteptarea mamei tale e o minune. Dar s-ar putea să nu mai fie aceeași persoană ca-nainte.
Ce vreți să spuneți?
Au fost unele cazuri în care pacienții nu și-au recunoscut proprii copii. Erau amnezici.
Pierderea memoriei.
Scuze.
Confuzie mentală, amestecarea memoriei pe termen scurt cu cea de termen lung.
Iritări de gust și miros, percepții decalate.
Nu știm, cât de rău a fost deteriorat creerul. Sunt multe posibilități incerte.
Regret să vă spun asta, dar mama dumneavoastră e încă în mare pericol.
Regret că nu vă pot da speranțe mari că va supraviețui următoarelor două săptămâni.
Păi...
Putem... s-o ducem acasă?
Nici nu se discută. E-n mâini foarte bune aici.
E și mai simplu pentru dumneavoastră. Nu va suporta alt atac de inimă.
Trebuie s-o țineți departe de emoții, chiar eventualitatea emoțiilor de evitat.
Și vreau să spun: orice formă de emoții Dle. Kerner!
Orice emoție.
Îi pune viața în pericol.
Și asta?
Asta nu-i motiv de supărare?
Mama nu știe nimic de Căderea Zidului. Aici o să afle imediat de asta.
Nepoata ta.
Mămico.
- Ce s-a întâmplat? - Ai căzut.
Acum 8 luni.
Acum 8 luni?
Nu-mi... amintesc.
E normal. O să mă-ntorc la tine. Trebuie doar să ai răbdare.
Și ce... s-a întâmplat?
- Păi... asta a fost... - Era Octombrie.
Cred că voiai să faci cumpărături.
Și... a fost mare agitație în fața magazinului.
- Și a fost așa de cald c-ai picat. - În Octombrie?
A fost un Octombrie fierbinte cu-adevărat. Atunci.
Da.
Și apoi?
Ai fost în comă mamă.
Vreau să merg acasă.
Îți promit.
Vrem să-ți sărbătorim ziua de naștere. Ca în fiecare an.
- Alex, e-o nebunie completă. - N-o lăsăm singură, i-am promis.
Mama e bolnavă grav. E mai bine pentru ea aici. Au toate echipamentele.
- Numai de data asta, fii relist. - Nu, fii tu realistă.
Ce se va întâmpla când nu va mai sta singură în cameră? Sau dacă-și scapă gura vreunul?
Va auzi ce se-ntâmplă afară. N-o să suporte.
Bine, tot gunoiul ăsta trebuie să iasă afară.
- Mai sunt perdelele mamei la subsol? - Doar nu vorbești serios!
Sunt nedemontabile.
- Oh grozav! - Acum cred c-o să le reamplasezi!
- Poți să-mi spui ce face? - Ce crezi tu, că fac?
- Ce-aș crede eu? - Ce-ar crede el?
Cred că trebuie să se care. Sau o punem pe mama la subsol?
Scuză-mă, de cinci luni plătesc chiria apartamentului!
Ce generos ești, Rainer! Tot apartamentul 47,80 Mărci Germane!
În Vest nici măcar telefonul nu-l plătești la banii ăștia!
Iar în Est aștepți zece ani să ți-l monteze!
Mama trebuie să găsească camera la fel cum a lăsat-o.
Nu poți doar..
Medicul a spus că trebuie să stea în pat, da? Așa că-i vorba numai de camera asta.
- Când va fii mai bine, hotărâm atunci. - N-ai prins ce-a spus doctorul, probabil că mama...
Așa ai spus și-acum 3 luni, când ai vrut să-i oprești aparatele.
- A fost altceva, n-o compara cu-acum! - Și ce vrei să-i spui, Ariane?
C-ai renunțat la studii, pentru că acum vinzi hamburgeri?
"Poftă bună și vă mulțumim" "c-ați ales Burger King."
- Etajul 8? - Mda.
- Liftul, hm? - Defect.
- Rahat! - Poți să mai spui o dată.
Viața mi s-a schimbat drastic.
Și ziua când voiam s-o luăm acasă era tot mai aproape.
Nemiloasă, ca un tanc rusesc.
De ce-mi cotrobăi în dulap?
Nu-ți cotrobăi în dulap? E din vechea colecție de haine.
- Și cum arăt? - Ai fi drăguță de te-ai gândi să te schimbi puțin.
Uită-te la asta. Obișnuiam să port gunoiul ăsta.
Semați aici.
Psihotherapistul vine de 3 ori pe săptămână. Mai aveți și alte întrebări?
Mama ta pleacă pe proprie răspundere. Știi ce cred despre asta.
Apropo unde-i medicul precedent?
- Doctorul Wagner, a plecat la Düsseldorf. - Înțeleg. Și tu?
Când plecați și dumneavoastră? Și-mi mai țineți lecții de responsabilitate!
Întindeți-vă jos un moment.
- De ce? - Vă rog. Întindeți-vă jos un moment.
Dacă apare un nou stop cardiac, lovituri scurte puternice în piept.
- Grije! Nu trebuie s-o sculați. - Bine șefu!
Ariane cu mine, vom face un program. Mai e și psihoterapeutul.
Tot timpul cineva va sta cu ea. O să meargă.
Cei mai mulți cetățeni din RDG deja și-au cheltuit economiile.
Au rămas doar 2 săptămâni. Ar trebui să te grăbești. Căci așa cum a spus cândva Gorbaciov:
- Scuzați-mă!
Va fi pedepsit pe viață.
- Nu mai pot s-ascult. - Scuzați-mă!
Te rog, vrei să dai radioul mai încet? Mama mea trebuie să se odihnească.
Bine șefu.
- Nu vrei să ne prezinți? - O da, desigur. Ea-i Lara.
Bună, Lara.
Lăsați-mă să terminăm vă rog?
Bună, Christiane!
Alex! Ce s-a întâmplat?
Hello? Alex!
Nu-i nimic schimbat aici.
De ce s-ar fi schimbat?
Oh, dacă te plictisești, poți asculta casetele.
Mi-e teamă că radioul e defect.
- Dar o să-l repar. - Alex?
E bine să știi că nu ești singur.
Când tatăl tău...
Când brusc a plecat...
N-am crezut c-o să rezist.
Nu ți-am spus asta niciodată.
M-am gândit să mă dau bătută.
Dar mă vizitai zilnic.
Și-mi vorbeai de școlă și de Sigmund Jähn.
Auzeai?
Îmi pare rău că-ți produc așa bătaie de cap.
- Nici măcar nu pot folosi toaleta singură. - Mamă!
Asta nu contează.
E important ca tu să te faci bine.
O să mă strădui.
Acum trebuie să te odihnești.
M-aș fi dus la magazin, dar Ariane încă n-a ajuns.
Oh, Alex...?
Am poftă de castraveți murați. poți să-mi aduci câțiva?
Nici o problemă, Mamă.
Așa credeam EU.
La sfârșitul lui Iunie 1990 magazinele patriei socialiste erau goale.
Adevărații bani veneau din țara de dincolo de zid.
În timp ce cei mai mulți cetățeni s-aliniau cu obișnuita răbdare în rânduri lungi în fața băncilor Republicii...
noi încă-i căutam frenetic mamei, carnetul de cec.
Dorită de toată lumea, Marca Germană cotropea mica noastră comunitate.
Aleluia, Aleluia...
Aleluia, Marcă Germană!
(Cântec) Așa o zi, atât de minunată...
Și banii au fost schimbați la cursul 2 la 1! Germania a câștigat 1:0!
Lovitură de neoprit! Germania conduce 1:0, meritul lui Lothar Matthäus!
Mocca Fix? - De-asta nu mai avem. Filinchen Crispbread? - Nu mai e la vânzare.
- Dar castraveți murați? - Doamne, unde trăiești băiete?
Acum avem Marca Germană. Iar tu, vii și ceri Mocca Fix și Filinchen?
Peste noapte, magazinele noastre cenușii s-au transformat într-un paradis al produselor colorate.
Iar eu am devenit Regele Client.
Ăia-s din Olanda.
Bună ziua, Dle. Ganske.
Am ajuns atât de departe... că trebuie să pescuim prin gunoaie.
Domnule Ganske, mai aveți castraveți murați?
- Ce? - Castraveți cornison!
Îmi pare rău tinere. Sunt și eu șomer.
Barem un borcan gol?
Azi, vreau să-l prezint mamei, pe Rainer.
Altă dată, încă nu-i cere prea mult.
Poate ai dreptate.
Da.
Mi-e teamă că n-au aprovizionat cu destui Castraveți Murați.
E bine. Și ăștia sunt la fel de buni.
Ascultă, chiar nu trebuie s-ai grija mea tot timpul.
- E stânjenitor. - Mamă.
No, zău. Poate...
... poți să-mi pui TV-ul lângă pat. Atunci aș avea eu grija lui.
Privitul la TV e încă obositor pentru tine.
Dar de ce? De nu pot să mă uit la TV?
Vom întreba medicul.
Mamă, trebuie să discutăm ceva.
Uite ce-i...
Vrem să te întrebăm...
Avem nevoie de aprobarea te să-ți folosim contul bancar.
Și ce-i? Aveți nevoie de bani?
Nu. Nu.
Doar că nu mai poți să te duci singură la bancă.
Și-ar fi cel mai simplu dacă...
semnezi asta.
Da, și...
acum ar fi cel mai bun moment.
Dar e vreo grabă?
Îmi ascundeți ceva? S-a întâmplat ceva? Aveți datorii?
Ai încredere în noi, te rog, e important.
Înainte să vă dau toți banii pot să știu cum îi veți folosi?
Bine.
Voiam să fie o surpriză, dar fie...
Am primit o înștiințare din Zwickau.
Că ne putem ridica "Trabant-ul" (mașina RDG-istă).
Așa de repede? Doar după trei ani de la programare?
Și pentru asta avem nevoie de economiile tale.
Doar nu credeați că-i țin la bancă?
I-am ascuns.
- Și unde? - Unde?
Am uitat.
- Am uitat complet, s-a dus. - Mamă, doar amintește-ți.
Nu credeși că tata întârzie cam mult astăzi?
Mamă...
E-n regulă. Curând vei fii din nou mai bine.
Îți vom sărbători ziua de naștere, ca în fiecare an.
Cu toții cei din bloc, totdeauna am sărbătorit-o.
Programul Unu al Televiziunii Germane prezintă știrile.
Tovarășul Ganske privește televiziunea din Vest?
Tovarășul Ganske s-a îndrăgostit, într-o vacanță în Ungaria.
De-o pensionară din Munchen.
De atunci dragostea sa pentru partid a suferit.
- Aha. - Mda.
Ai terminat?
- Îmi pare rău, iar am întârziat. - E-acolo. Are și balcon.
Cum unii cetățeni nici măcar nu s-au mai întors din vacanța din Ungaria.
Piața apartamentelor în Capitală a căzut considerabil.
Peste tot erau apartamente părăsite, în care era suficient să intri.
Tipul se mutase în Vest anul trecut și un coleg mi-a vândut pontul.
- Merge, are ton! - Fasole-Tempo!
- Mazăre Globus! - E incredibil!
Mocca Fix Gold! O caut de-o grămadă de vreme!
Pot s-o păstrez?
Trebuie să plec.
Mai dormi puțin...
Neața, mamă.
Neața, Alex.
- Te grăbești? - Trebuie să merg la lucru.
Alex, nu uita te rog de TV.
Discutăm de asta mai târziu.
Oh, la ziua mea de naștere invită-l pe Klapprath și poate câțiva copii.
Ca și cum nenorociții de castraveți n-ar fi fost destul, acum vrea să se uite la TV.
- Ce să fac? - Da Houston, avem o problemă.
Da, cum zici?
- Credeam că ai vreo idee. - N-am, vorbeam despre imagine.
Oh.
- Acum? - Nuu.
- N-a durat mult. - Semi-finale! N-o să mă uit la Polonezi.
A-nceput deja.
Scuză-mă, castraveții sunt de la Spreewood?
Nu, sunt din Olanda.
- Pune-i ceva vechituri. - Ce vrei să spui?
Vechituri East-TV pe bandă video.
Știrile de anul trecut? Sigur o să-și dea seama.
- Cred că nu. Totdeauna a fost același gunoi. - De unde fac rost de benzi?
- Nici măcar n-am video. - Destul de rău.
Care-i scorul?
Beckenbauer, Rudi Völler... Cardiacii mai bine să nu privească...
Germania a intrat în finală!
În timp ce ceasul astronomic din piața Alexander se grăbea spre ziua de naștere a mamei,
mica minge unea dezvoltarea socială a națiunii divizate și...
făce ca lucrurile comune, să crească împreună.
Până azi am trudit ca un Erou Al Muncii ca să reânviu RDG-ul în camera mamei în cel mai mic detaliu.
- Cuvintele-ncrucișate sunt rezolvate? - Neatinse ca o fată mare.
Grozav. Le iau pe toate.
Oh și pe acestea.
I-au pus-o și lui fiică-mea. Și tot ce-au spus a fost: "Mulțumesc, la revedere."
Și pentru 40 de ani de muncă, oh slăbește-mă...... Au concediat până și Baletul TV.
Afară să priviți TV-ul, nu faceți nimic?
Să ne-ntoarcem la mama. Problema e că habar n-are de căderea Zidului.
Demn de invidie.
Și ziua ei de naștere e săptămâna viitoare. Ar fi fericită s-o vizitați.
Acum ați priceput? Nu vreau s-aud un cuvânt în plus.
- Și cele 20 de mărci? - Mai întâi munca.
Primii oaspeți au fost invitați. Alții au trebuit convinși.
O grămadă de oameni de la Școala Politechnică Secundară "Werner Seelenbinder"...
s-au retras în viața privată. Inclusiv Doctor Klapprath.
Cândva șef și cunoscut profesor.
Cu toții fusesem oameni valoroși.
Nu-i așa, Alex?
Ți-am admirat mama. Era un cunoscut educator.
Un om excelent.
De aceea au neutralizat-o.
Unii tovarăși din colectiv gândeau că-i prea...
idealistă.
Încă de pe vremea tatălui tău...
Idealismul ei era bine-respectat, dar...
în rutina școlară zilnică, poate deveni problematic uneori.
Și-atunci pur și simplu-i dai papucii.
- Încă-i mai datorați ceva. - Da.
- Ești un Dispecer. Ții minte? - Dispecer? În Est?
Da, sigur că în Est. Organizezi achiziționarea unui Mitropa-Restaurant.
Scrie pe hârtie: Școala de Educație EOS Juri Gagarin.
- Și ești Secretarul Grupului de Sprijin al Pionierilor. - Grup de Sprijin... ce?
- Secretarul Grupului de Sprijin. - Asta-i destul.
Nu mai folosesc scutece de plastic. A fost destul.
- Te-ai prins? - Da, Secretarul Grupului de Sprijin.
Poftim, 30 de episoade din "Current Camera", 10 episoade "Black Channel"...
6 episoade "Colourful Boiler" și 4 episoade din "A Day in the West". Toate-s copiate.
Sponsorizate de Biblioteca Națională de Filme și de-o foarte simpatică Denis.
Sper să meargă.
- De ce te târăști pe pământ? - E cablul de la antenă să poți vedea TV-ul.
Am primit Cupa Mondială. Un dar adevărat. N-a fost moment mai bun să aduci antene de satelit în Est.
Bine? Te-ai prins? Trecem în faza a 3-a...
- Ce- fost asta? - Habar n-am. Interferențe, se-ntâmplă.
Bună seara doamnelor și domnilor și bine ați venit la "Current Camera".
Provocări grave la graniță. Proteste ale Biroul Chancelarului RFG. (Germania de Vest).
Chip-Power RDG. Presa străină recunoaște realizările...
Afară lucrurile se mișcă și eu mă simt aici, așa de inutilă.
Nu poți să pui un bilet la gazeta asociației?
Oricând au probleme la care nu pot participa. Pot scrie în pat.
Nu știu. N-ar trebui să te obosești.
Neața, Alex. E deja vremea?
Vrei un gât? Vrei un gât?
Rahat. Rahat, da? Rahat!
Doamne, doamne ce rahat!
Mi-e rău.
În timp ce mulți credeau zgomotos că sunt câștigătorii de mâine ai Cupei Mondiale,
sunete din trecut răsunau în dormitorul mamei.
Casa noastră nu-s doar orașele...
și satele...
Casa noastră e și toți copacii din pădure...
Casa noastră...
e iarba de pe pajiște, porumbul de pe câmp...
și păsările din aer...
și animalele de pe pământ...
și peștii din râuri sunt casa noastră.
Și noi iubim...
A fost minunat. Mulțumesc. Vă mulțumesc copiii.
De la mine-ai învățat asta, așa-i?
Da.
Dragă Christiane!
Suntem aici...azi...aici.
Căci este ziua ta. Și... aș vrea să-ți urez...
toate cele mai bune din partea conducerii.
Și...
Coșul.
Pentru tine.
Ce drăguț din partea ta. Mulțumesc.
Klapprath.
Rosenthaler Kadarka... Mocca Fix Gold...
Mazăre verde Globus.
Colegii și... tovarășii...
de la POS "Werner Seelenbinder"...
doresc să-ți mulțumească în particular, pentru toți anii,
Christiane, pentru că... ai fost...
o...bună colegă...
și...o dragă tovarășă...
uhm...
Și oicum îți doresc de ziua ta ce-i mai bun și să ne rămâi aceeași persoană.
Christiane.
Dragă tovarășă Kerner...
Ce-i mai bun...
și... multă sănătate...
și totul va fii din nou tot așa cum a mai fost.
Lara, vino încoa.
Ea-i Lara.
Studentă la schimb din Uniunea Sovietică.
Tatăl ei predă persoaneleor handicapate.
- Nu te căsători cu el prea repede.. - Mamă!
Poate dacă treaba cu apartamentul va merge, după aceea.
Alex al meu poate fi adevărat cap-pătrat uneori.
Și Rainer...e noul prieten al Arianei.
El... e un...
- Dispecer. - Așa-i, sunt Dispecer.
Am fost și eu la rândul meu... Cele mai bune urări din inima... Pionierilor!
Am fost și eu cu Pionierii Germani Liberi...
Mulțumesc, Rainer.
Ca al Grupului...
Secre...
- Secretarul Grupului de Sprijin... atunci... - Mulțumesc!
- Fii gata, fii gata! - Mulțumesc, Rainer!
Da, Mamă. A mai trecut un an. Ce s-a schimbat?
Nu prea multe. Lui Paula i-au crescut dinții și-un nou tată.
Și eu... da.
Din nefericire nu putem merge la Café Moskow să bem în sănătatea ta,
dar putem fii împreună. Și acesta-i cel mai important lucru.
Nu ți-am făcut mereu viața ușoară, dar totdeauna ne-ai stat alături.
Și nu-mi pot imagina nicicum, o familie mai bună ca a noastră.
Și pentru asta voiam să-ți mulțumesc. Mamă, ești cea mai bună mamă din lume..
- Alex? - Și te iubim cu toții.
- Alex?. - Care-i treaba?
Ce-i asta?
- Asta-i... - Da, ce-nseamnă asta?
Nu știu ce fac acolo tovarășii din nou... O fata morgana.
- Asta-i din Vest. - E-un miraj.
- Cumva va fi fost aprobat? - Mamă calmează-te, te rog!
Există explicație pentru toate. Nu?
Băiți, cântați ceva vă rog, da?
Lara! Un moment, Eu... Lara?.
"Construiește, construiește".
Ce s-antâmplat așa deodată?
Construiește. Pentr-un viitor mai bun...
ne clădim casa...
Îmi pare rău pentru mama ta. Ceea ce faci mă sperie prea tare!
Și ce-i cu nonsensul ăsta cu tata profesor de handicapați?
- A fost un simplu bucătar, știi asta. - Dar astfel, s-a bucurat.
În starea ei, ce-ar trebui să-i spunem? Că-i mort?
Vrei să spui, când deja ai mințit, că oricum n-are nici o importanță.
Mulți ani trăiască, mulți ani trăiască...
Lara!
Mulți ani trăiască, mulți ani trăiască...
La mulți ani...
Mulți ani trăiască, la mulți ani...
Doar puțin mai departe.
Doar încă puțin.
- Ai grije, te rog? Filmăm aici! - Pot să-ți văd autorizația?
- Nu v-a spus? - Mie? Cine?
- Oh, cum îl cheamă? - Ceva cu-n "M".
Plec să mă informez. Până atunci nu filma nimic!
- Ai prins totul? - Da.
- Este că-s brici? - Da!
- Așteptăm lumina de la apus. - Nu întinde coarda, tipul se-ntoarce repede.
Așteaptă. Va străluci, la apusul soarelui.
Cănd am privit norii din acea zi, am înțeles că adevărul,
e-o chestiune îndoielnică
ce nu se potrivește cu împrejurimile familiare mamei.
Trebuia doar să analizez limbajul din "Current Camera"...
și să alimentez ambițiile regizorale ale lui Denis.
Azi, Günther Mittag Secretar Economic al CC al PUG,
a vizitat grupul Coca Cola din Berlinul de Vest. Motivul vizitei tovarășului, sunt...
stabilirea detaliilor înțelegerii comerciale între Coca Cola...
și Combinatul Colectiv De Băuturi Leipzig.
Ofițerii de securitate din Berlinul de Vest împiedică munca reporterilor televiziunii din RDG.
Cu siguranță cenzura presei capitaliste descalifică pierderile suferite
de puternicul Grup Coca Cola în fața Combinatul Colectiv De Băuturi Leipzig.
prin procedura de patentare prea stânjenitoare...
Vă rugăm să lăsați televiziunea RDG să lucreze nestânjenită!
Asta e, chem poliția!
O mărturie a oamenilor de știință confirmă în cele din urmă...
că aroma originală e produsul Combinatul Colectiv De Băuturi Leipzig.
Fiind dezvoltată în anii 50 în laboratoarele din RDG. Revenim în studio.
Coca Cola e-o băutură socialistă?
Credeam că există Cola dinainte de război.
Nu-nțelegi mamă? Vestul ne-a jefuit toți acești ani!
Până la sfârșitul lui august au fost înregistrate 593 de decese datorate drogurilor.
Cu 60% mai mult ca anul trecut.
Acum îmi aduc aminte!
- Ce? - Unde-am ascuns banii.
În sufragerie. În comoda mică.
În sertarul din dreapta sub hârtia ceruită.
Vechiturile cu punt roșu se duc la groapa de gunoi.
Cum de-am putut uita?
- Hei, iată-mă! - Oh, bună!
Șii?
- A-nghițit-o? - Bineânțeles.
De-adevărat?
- Chiar a-nghițit-o? - Dacă-ți spun.
Până aici ne-au împins! Bună ziua, domnule Ganske.
Ne-au trădat și ne-au vândut!
- N-au deranjat-o neclaritățile? - Nu.
- Și-am lucrat pentru asta 40 de ani... - Am putea reconstrui un studio.
An avea diferite posibilități.
Ce... Ce cauți aici?
- Și? Ce-am face cu ei? - Să-i schimbăm desigur.
Îmi pare rău dar termenul de schimb a expirat acum două zile.
- Dar e-un caz special. - I-am găsit abia azi.
Ar fii bine și dacă i-am schimba la un curs de 1 la 4 sau 1 la 5...
Mi-e teamă că nu există prelungire. Și oricum, n-am avea cum să-i schimbăm.
- Nu se poate! - Trebuie să se poată!
- Sunt sigur că m-ai auzit. Termenul a expirat. - Termenul tău ți-a expirat, idiotule!
Astea-s 30000 de Mărci Est! Banii noștri adunați în 40 de ani!
Și-acum futăcioșii din Vest vor să spună că nu valorează nimic?
Vă rog părăsiți imediat localul.
Ia-ți mâinile! Și la ce te zgâiești?
A fost și moneda voastră!
Luați-vă labele! Rahaților!
Ai înnebunit, sau ce?
M-am simțit ca un comandant de submarin din flota Mării Nordului căruia, îi ia apă vasul în imersie.
Cum astupă o spărtură, se deschide una nouă.
Ariane refuză să-mi fie frate de arme, inamicul de clasă își ridică steagul Cola,
și un vânt proaspăt din Vest îmi vântură pe la urechi banii mamei.
- Ce-i de râs? - Păăi.
- De ce? - Trebuie să iei aer proaspăt!
Deschide-ți supapele. Doar... Țipă!
În vara lui 1990, echipa Națională Germană a depășit așteptările,
și a câștigat Cupa Mondială.
Și mamei continua să-i fie mai bine.
Puloverul însemnat ca "Măsura 48" are de fapt "Măsura 54".
Și lungimea unei "Măsura 38". Punct.
Nu știu cum ajung la stfel de măsuri, angajații de la Milena.
În Capitală nu-s doar oameni mici și pătrați. Punct.
Christiane, asta a fost bună.
Dacă-i vina noastră... Dacă-i... vina noastră...
că nu putem adapta Planul Cincinal cu dimensiunile noastre, virgulă,
ne-ar place să ne cerem scuze pentru asta. Punct.
În acest caz ne vom strădui ca în viitor să devenim, virgulă...
și mai mici și mai pătrați. Punct.
Cu salutări socialiste.
Hanna Schäfer.
Bună, doamnă Schäfer.
Oh Alex. E-așa de reconfortant să stai de vorbă cu mama ta. Mă simt ca și cum aș trăi în trecut.
O mică modificare ici colo, și-o trimit direct la compania de comenzi prin poștă OTTO.
Casa noastră sunt și toți copacii din pădure...
Casa noastră...
Am niște vizitatori drăguți, Aceștia sunt Frank și Christian...
- Din fosta mea clasă. - Bună.
Bună. Acum doamna Kerner trebuie să se odihnească, bine?
- La revedere. - Alex, de ce?
- Acum valea! - Și cele 20 de mărci?
Care 20 de mărci?
Sașa a spus că obținem pentru asta 20 de mărci!
- Bună, Dle. Mehlert. - Bună, Alex.
Probleme cu prăjitorul?
Mana va fii fericită duceți-vă înainte. Iar voi plecați de-aici!
Și spunețile colegilor voștri că nu mai vreau să văd vreodată vreun pionier.
Bine șefu.
Ai înnebunit?
Nu poți să-i lași pe copii aici înăuntru!
Dar de ce? A fost încântată, nu-i așa?
Voi ăștia din Est nu faceți nimic ca lumea! E mai important să plângi că nu-ți convine ceva!
Ești la fel ca maică-ta și fixațiile ei RDG-iste.
Mama nu se plânge! Încearcă să schimbe condițiile sociale pas cu pas.
- Prin spirit constructiv. - Desigur.
- Și nu te-a interesat asta niciodată! - Deloc.
Încă n-ai observat? Facem parte dintr-un club al veteranilor socialiști.
De ce nu-ncasezi taxă de intrare?
Mda, hai să băgăm taxe de intrare!
Tu să taci. A cumpărat un Trabant (mașină din RDG).
Adevărat?
De ocazie de la stat.
Asta nu-i posibil. Dacă se lungește Paula se va îmbolnăvi.
Oh fi serioasă, 20 de ani în RDG ne-au ruinat sănătatea?
Cu asta, am cu adevărat îndoielile mele.
Rahat. Rahat!
Bună trebă. Pun o cârpă.
Ce e? Iar îți sângrează nasul?
Știu că-i puțin stresant momentan, și mie mi-ar place dacă n-ar trebi să....
Mai devreme... l-am văzut pe tata.
- Unde - La lucru.
I-am recunoscut vocea imediat.
Ce-a spus?
3 cheesburgeri și 2 porții de cartofi cu maioneză te rog.
Hmm, 3 cheesburgeri și 2 porții de cartofi cu maioneză te rog!
Și... cum arată?
Conducea un Volvo și avea ochelari cu rama de aur.
Ce i-ai spus?
"Poftă bună și vă mulțumim" "c-ați ales Burger King."
Tata locuiește undeva în acest oraș. Îi văd în minte imaginea.
Un tip gras umflat toată ziua cu cheeseburgeri și cartofi pai.
El tăiește în lumea lui iar eu trăiesc într-a mea.
N-are nimic de-a face cu mine și eu n-am nimic de-a face cu el.
Nu mișca, altfel crapă.
Cât o să mai dureze?
căci trebuie s-ajung acasă în cel mult 2 ore.
Mereu trebuie s-ajungi undeva în cel mult 2 ore. Devine plicticos.
Oh grozav, am o mamă bolnavă, o slujbă stresantă.
- Și-o pritenă mofturoasă. - An examene peste două zile.
La tine-i a doua natură. Să mai pui un plasture.
Atunci să nu mai învăț, așa-i?
Eram bine intenționat. Cred în tine.
Lara, încetează cu rahatul ăsta, te rog!
- Trebuie să-i spui mamei tale adevărul! - Ceee?
Trebuie să-i spui mamei tale adevărul! Nu pentru mine, pentru ea!
- Lara! - Ce?
Rahat! Lara!
Viața din mina noastră țară devine și mai trepidantă.
Cumva parc-am fi cu toții mici atomi într-un accelerator de particule.
Dar departe de frenezia pentru pace a noilor vremuri,
era un loc de liniște, tăcere și odihnă, unde-am putut să mă-ntind.
Bine, Paula. Alex nu era atât de obosit când se-ntorcea de la lucru.
Paula noastră învață să meargă, Alex!
Acolo! Acolo!
Acolo!
Vezi? Și eu pot.
Paula! Vezi?
Mica mea Paula. Vino la bunica, vino, vino.
Acum i-arătăm noi lui Alex, ce putem face, bine?
Corect...
Acum să vedem cât de departe poate să meargă bunica.
- Bună! - Bună! - Bună ziua.
Te rog tinere, pot să m-odihnesc aici puțin?
Desigur.
- Nu ești de-aici, așa-i? - Nu, din Wuppertal.
Din Vest?
Mamă?
Mamă, ce faci? Vino. Mamă!
Ce-i cu tine? Nu poți să te scoli așa! Rahat!
Ce se-ntâmplă de fapt aici?
Comitetul Central al artidului Socialist German Unit...
- Pare în regulă. - Da.
- Bun. Sunt gata. - Camera merge.
3, 2, 1...
Berlin.
Încă merge.
Berlin.
Într-o istorică sesiune extraordinară Comitetrul Central al Partidului Socialist German Unit...
Secretarul general al CC al PUG și prim ministru al Consiliului de stat al RDG,
Tovarășul Erich Honecker, într-o înaltă problemă de umaniterism politicianist,
A acceptat intrarea în RDG a nenumărați cetățeni ai RFG ce-au cerut azil la ambasada RDG-ului din Praga și Budapesta.
În această evoluție, Honecker vede...
o schimbare în relațiile East-Vest și promite fiecărui emigrant..
un ajutor de bun venit de 200 de mărci Est.
Șomajul, viitorul incert...
și creșterea victoriilor în alegeri ale Republicanilor neo-Naziști.
Au făcut ca cetățenii RFG-ului să-ntoarcă spatele capitalismului.
Să-încerce un nou început.
O nouă viață în țara muncitorilor și țăranilor.
Iată parcările noilor cetățeni ai RDG, veniți din RFG.
Aceștia se acomodează vieții din cartierele Berlinului, "Center" și "Friedrich's Grove".
CC al PSG a pornit o campanie "Solidaritate Vest" datorită situției istorice.
Pentru a asigura fiecărui nou cetățean condiții potrivite de spațiu.
Cumva trebuie să admit că jocul meu începuse s-o ia razna, de unul singur.
Poate RDG-ul pe care l-am creat mamei, era cel ce mi-ar fi plăcut să-l am.
Cetățeni gata să se adapteze căutând refugiu afară RFG,
Vă rugăm adresați-vă reprezentanțelor diplomatice ale RDG.
Câți au venit deja?
Habar n-am. Zece, douăzeci de mii?
Privește oamenii vor să vină la noi în țară.
- Unde-o să locuiască toți? - Găsesc ei.
Ai auzit doar, au grijă de ei.
Nu, copiii. Asta-i răspunderea noastră. Trebuie s-ajutăm.
Dar cum crezi, c-am putea? Adică, n-avem nici o cameră liberă.
- Casa noastră de vacanță. - Casa noastră de vacanță?
Am putea s-o aranjăm. Voiam oricum să ieșim de-aici.
Felicitări, ai făcut treabă bună. Acum vrea să meargă la casa de vacanță.
Va trebui să redecorezi tot orașul! De ce nu începi?
Dar îți spun ceva, până aici.
Ariane și cu mine ne luăm un apartment mai mare. În patru săptămâni suntem plecați de-aici.
Ce?
Sunt gravidă.
Iar? Nu puteai fi mai grijulie?
Nu crezi că Paula e destul? Și mama?
- Nu poți să mă lași singur! - Atunci ia-ți niște refugiați.
Ești atât de cinică. Vrei să moară, așa-i?
Astfel s-a restabilit unitatea micii noastre familii.
Acesta-i copilul tău. Și-aceasta-i inima.
Uimitor!
Un copil integral-German era pe drum. Și contractele integrării Germane erau semnate.
La Moscova au calculat
că 2 cu 4 fac unu și au băut șampanie Krim în cinstea frăției Germane.
În Berlin am făcut prima excursie în Gremania reunită.
Nu mai sunt copil. Pot să-mi scot basmaua?
Nu trage cu ochiu!
- Unde mergem? - Surpriza-i surpriză!
Trabantul miroase a nou. Ce culoare are?
Ai așteptat trei ani, încă o jumătate de oră nu-i mult
Așa să fie.
Mamă?
Oh, e frumoasă. Albastră ca cerul.
Da, și acum întoarce-te.
Oh Doamne, grădina.
Ți-aduci aminte când Alex s-a încuiat în baie?
Ciocăneam și ciocăneam. Nici un sunet.
Mă cățărasem printr-o gaură în copac și priveam toată agitația.
Și-am râs așa de tare de-am făcut pipi pe mine.
Ce s-a întâmplat în 8 luni am dormit prea mult?
- Doarme? - Da.
V-ați făcut mari asta e.
Semeni din ce în ce mai mult cu tatăl vostru.
Mamă...
V-am mințit toată vremea. E complet altfel de cum credeți.
- Mamă, ce vrei să spui? - Tatăl vostru...
Tatăl vostru n-a plect în Vest din cauza altei femei.
Am mințit. Și v-am mințit și atunci...
când v-am spus că n-am mai auzit de el.
Mi-a scris scrisori... și vouă.
Sunt toate ascunse... în bufetul din bucătărie.
I-au făcut zile fripte. Doar pentru că nu era în Partid.
Era groaznic. N-a lăsat pe nimeni să-și dea seama.
Dar eu știam.
Eu... știam și n-am putut să-l ajut.
Și apoi... brusc a fost congresul ăla în Berlinul de Vest.
Am avut doar două zile de gândit.
Tatăl vostru voia să stea în Vest iar eu...
Eu trebuia să rămân cu voi.
Și, n-am putut.
Eram... eram foarte speriată.
Habar n-aveți cum e, să obții pașaport cu doi copii.
Nu-l poți obține imediat. Trebuie s-aștepți - la nesfărșit!
Uneori ani. Iar tu...
Puteau să vă ia de lângă mine. Înțelegeți?
Da.
N-am plecat.
A fost cea mai mare greșală din viața mea.
Acum știu.
V-am mințit. Vă rog iertați-mă!
Dragul meu Robert...
M-am gândit la tine atât de des...
Îmi doresc atât de mult să te mai văd încă o dată.
În aceeași seară starea de sănătate a mamei, brusc s-a înrăutățit.
Mama ta a suferit alt atac de inimă, De asta-mi era frică.
Pe moment e relativ stabilă. Dar mi-e teamă că...
Trebuie s-așteptăm ce-i mai rău. Îmi pare rău.
- Medicii pot greși. - Alex, nu te minți.
Uite, am găsit. Locuiește în Wannlake.
Știu că-i ultima ei dorință. Dar nu m-am putut hotărâ să merg acolo.
Mama va muri.
Pa.
Până la urmă, deci tot se adaptează.
Se adaptează? Cine?
Unul din Vest.
Trebuie să dormi.
Dacă vrei poți să te-ntinzi să dormi în salonul surorilor.
Aici era. Idolul tinereții mele.
Ca un invocat spirit al copilăriei: Sigmund Jähn.
Nu dădea autografe, nu discuta cu pionierii secrete ale universului,
libertatea de care te bucuri în gravitația zero a eternității cosmosului.
Conducea un mic taxiu puturos Lada.
- Unde vrei să mergi? - La Wannlake.
Știu la ce te gândești. Mulți cred astfel. Dar eu sunt altfel.
Zburam prin noapte. Ca prin adâncurile cosmosului.
Ani lumină departe de sistemul solar, străbătând galaxii stranii...
cu forme necunoscute de viață, am aterizat în Wannlake.
Poți aștepta puțin?
N-o să dureze.
- Bună seara. - Bună. Intră.
- Domnul Kerner e aici? - Bufetul e afară. Acolo.
Bună.
Bună seara.
Bună! Bună seara!
Bună!
Moș Ene, dragă Moș Ene, încă n-a venit vremea...
Vă urăm noapte bună...
înainte ca toți copiii să plece la culcare.
Mai ai ceva timp.
- Bună. - Bună. - Bună.
- Pot privi Moș Ene împreună cu voi? - Doar dacă ne spui cum te cheamă.
Alexander.
Privește, Moș Ene e astronaut.
Acolo de unde vin se spune cosmonaut.
- Dar de unde vii? - Dintr-o altă țară.
- Bună ursuleților. - Bună tată.
Bună. Cum te simți?
Bine.
Deci ești și tu un fan Moș Ene?
Da, sunt.
- Scuză-mă dar ne cunoaștem cumva? - Da, ne cunoațtem.
Da, dar nu-mi amintesc. Ajută-mă te rog.
Îl cheamă Alexander.
Alex?
Robert. Robert! Te așteptăm aici afară.
Robert, vino afară!
Robert, știm cu toții că-ți place să te ascunzi în baie la festivități ca aceasta.
- Tată, trebuie să le ții discursul. - Robert, vino aicea.
Mă-ntorc.
Oh, l-am văzut. Ne-ai lăsat să așteptăm.
Pe scenă!
Păi, vă mulțomesc tuturor că ați venit aici.
Vă mulțumesc și...
distracție plăcută. Vă mulțumesc.
Îmi pare rău că am organizat astă seară petrecerea asta.
Dacă aș fi știut că vii...
Ciudat, am crezut mereu că ai piscină.
Avem un lac în apropiere. Doamne, nici măcar nu te-am recunoscut.
Și acum mai am încă un frate și-o soră?
De trei ani aștept zilnic un semn de la voi.
În fiecare zi.
Era cea mai mare dorință.
De ce-ai venit?
Mama-i pe moarte.
A făcut un atac de cord.
Vrea să te mai vadă încă o dată.
- Cum a fost sus acolo? - Sus acolo?
Oh... sus acolo.
Sus acolo a fost minunat.
Doar că era foarte departe de acasă.
Zidul nu mai este. Granița nu mai este!
Nu-i chiar așa de rău. Acum suntem o singură țară!
- Nu înțeleg nici un cuvânt. Nu-i adevărat. - De-aia trebuie să ne jucăm rolul.
Și care-i motivul pentru care m-am întors în RDG?
Nu știu. Găndește-te la ceva!
Nu, e absurd. Nu pot face asta.
Trebuie doar s-o copleșești, restul va fii ușor.
- Mamă. - Da.
Au.
Vreau să mă scol.
Cum arăt?
Poți intra.
- Și nu uita, nici o vorbă te rog! - Da, da.
- Despre ce ați vorbit? - E așa de important?
- Cât a stat acolo? - Mai mult de-o oră.
Sper c-a păstrat secretul.
Vara se terminase. M-am hotărât să termin minciuna.
Dar trebuia să mai sărbătorim o dată aniversarea Patriei Socialiste.
Dar altfel ca în realitate... ca un demn adio.
Pst!
Da? Camera merge. Începe la 3.
Dragi cetățeni ai Republicii Democrate Germane.
Dacă ați trăit să vedeți minunea de-a privi planeta albastră...
din adâncimile cosmosului...
Mama n-avea cum s-aștepte, așa că pur și simplu al mutat aniversarea RDG-ului...
din 7 Octombrie în 2 Octobmbrie 1990: sărbătoarea reunificării.
Și?
Aici. Până acum amice, cel mai bun film al meu.
Păcat c-o să-l vadă doar mama ta.
- Mulțumesc Denis. Fără tine niciodată n-aș... - Da, e-n regulă. Începe.
Șterge-o-nainte să devin sentimental.
Și să-mi spui cum a ieșit!
Azi, cu prilejul aniversării sărbătorii RDG-ului. Erich Honecker și-a dat demisia...
din toate funcțiile sale.
Ce?
Asigurăm prietenii noștri din toată lumea că socialismul...
(Reporterul) În discursul ținut la ceremonia aniversării RDG-ului...
în Palatul Republicii, Erich Honecker și-a motivat decizia spunând că...
schimbările realizate în RDG în ultimele câteva luni...
i-au încheiat munca politică de-o viață. Erich Honecker a felicitat...
pe noul Secretar General al CC al PSG și Președinte al Consiliului de Stat:
Sigmund Jähn.
Ce, Jähn?
În 1978, Sigmund Jähn a fost primul cosmonaut German în spațiu.
Seara, noul șef de stat s-a adresat populației RDG-ului.
Dragi cetățeni ai Republicii Democrate Germane.
Dacă ați trăit să vedeți minunea de-a privi planeta albastră...
din adâncurile cosmosului, ați privi lucrurile altfel.
Acolo sus, în adâncul spațiului, viețile oamenilor...
par mici și neânsemnate. Te întrebi ce-a realizat omenirea.
Ce obictive ne-am propus, ce obiective am realizat?
Azi e aniversarea țării noastre.
Privită din cosmos e-o țară foarte mică.
Și totuși mii de oameni ni s-au alăturat anul trecut.
Oameni ce ne-au privit ca dușmani și care azi au vrut să trăiască aici cu noi.
Știm că țara noastră nu-i perfectă. Dar credința noastră a inspirat...
mulți oameni din întreaga lume.
Poate, din când în când am deviat de la curs.
Dar ne-am adunat laolaltă. Socialismul nu înseamnă să trăiești în spatele unui zid.
Socialismul înseamnă să ajungi la alții, și să trăiești împreună cu alții.
Nu doar să visezi o lume mai bună,
ci, să faci lumea un loc mai bun,
dar făcând-o, o lume mai bună.
De aceea am hotărât să deschid granițele RDG-ului.
Scurt timp după Căderea Zidului, mii de cetățeni ai RFG-ului...
au profitat de ocazie să viziteze RDG-ul pentru prima dată.
Mulți vor să rămână. Caută o alternativă la...
greaua bătălie de supraviețuire din sistemul capitalist.
Nu-i minunat?
Nu-i toată lumea moartă după carieră, și piață agresivă.
Nu toți vor să-și facă din viață drum de luptă.
(Cântec) O astfelde zi, frumoasă ca azi...
Acești oameni doresc o altfel de viață. Au înțeles că automobilele,
televizoarele și video-recorderalr nu-s totul. Ei sunt gata să
se-mplinească în viață, doar cu bunăvoință, vigoare și speranță.
Uimitor.
Mama a supraviețuit RDG-ului, trei zile.
Cred c-a fost bine că, n-a aflat niciodată adevărul.
A murit fericită.
A dorit să-i împrăștiem cenușa în cele patru vânturi.
Aceasta nu-i permis în Germania. Nici în Vest, nici în Est. Dar nu ne-a păsat.
Sus acolo plutește și poate privește jos la noi.
Și ne vede ca mici puncte pe fața micului Pământ.
La fel ca Sigmund Jähn, atunci.
Țara pe care a părăsit-o mama a fost țara în care a crezut.
Și pe care am ținut-o vie până în ultima ei secundă.
O țară care de fapt n-a existat astfel niciodată.
O țară care-mi va rămâne în amintire totdeauna legată de mama.
Traducere de GaMa după un subtitlu Englezesc. Sorry, Germana mea nu-i prea grozavă... Galesanu_Marian@hotmail.com